Natūrali kaimiška grietinė bus dar belenkiek riebesnė ir asocijuojasi su tikru grietinės skoniu.
Ne nu sorry, jei aš noriu grietinės, tai noriu jausti grietinės skonį, o ne jogurto. Aišku, laikai keičiasi, einama prie liesesnių produktų, tai tokioj UK gal jau ir nežino tikros grietinės skonio.
Ne nu sorry, jei aš noriu grietinės, tai noriu jausti grietinės skonį, o ne jogurto. Aišku, laikai keičiasi, einama prie liesesnių produktų, tai tokioj UK gal jau ir nežino tikros grietinės skonio.
Tai aš ir sakau, kad net ir dvaro 40% nepanaši į natūralią grietinę.
Iš karto rašau, kad pienas Iki kainuoja 0,5 Eur. 0,9l, kadangi nenurodyta talpa, tai neaišku, kokį pieną lygini.
Nereikia imti akcijinių kainų. Sviestas Lidle yra akcijinis. Faršas irgi akcijinis. Be to nenurodyta, koks faršas. O jis skiriasi ir sudėtimi, ir riebumu.
Anglijos (ir ne tik jos) prekybos centruose rasti elementarių rūgštaus pieno produktų (varškė, kefyras, rūgpienis, grietinė) yra problemiška. Arba jų išvis nėra, arba jų nesimato per įvairiaspalvius jogurtinius gėrimus, varškės desertus ir 99 rūšių glaistytus sūrelius. Tendencija saldėsių link seniai akivaizdi. Ir kai žmogus prisikrovęs tokių desertų po to ieško lieso pieno arba lieso jogurto, kad neaugtų svoris, tai iš tokių labiau yra pagrindo tyčiotis nei iš stovinčių eilėse .
Subtilus vartotojų maustymas irgi nėra naujiena Dūmų uždanga pirkėjams: prekės iš ūkių, kurie neegzistuoja
„Tesco“ pristatė „ūkių“ produktų liniją – prekės yra pristatomos taip, kad atrodo, jog jos į parduotuvių lentynas atkeliavo iš ūkininkų, pavyzdžiui, parduodama „Willow ūkio“ vištiena, „Boswell ūkio“ jautiena, „Rosedene ūkių“ mėlynės ir pan.
Šie produktai neturi nieko bendro su vardais, kuriais yra vadinami. Jie atkeliauja į „Tesco“ iš įprastų gamintojų.
„Tesco“ nėra vienintelė parduotuvė, kuri išgalvoja ūkių vardus ir panaudoja juos savo produktams pavadinti. Taip daro ir „Aldi“, skelbia „The Guardian“.
Kas dėl pieno produktų, tai nėra ko ieškoti anglijose kefyro ar varškės. Tiesiog ten kitokia mityba. O kas liečia pieną, tai dar susiję ir su fiziologija - kuo toliau į Vakarus (Lenkija nesiskaito), tuo mažiau organizmas pajėgus perdirbti laktozę, tuo daugiau žmonių elementariai negali valgyti daugelio mums įprastų pieno produktų.
Taip pat pas mus nerasi kai kurių produktų, kurie paplitę P. Europoje ar pan.
Tai ne pasiteisinimas, nes būtent rauginto pieno produktus yra lengviau virškinti - dalį darbo būna atlikusios bakterijos. Daug kas negali gerti pieno, bet puikiai gali gerti kefyrą. Tačiau Vakarų šalių prekybos centruose juk vyrauja pienas. Asortimento tendencijos susijusios su kitais dalykais.
Ką tik kalbėjau su pussesere iš Londono. Ji sakė, kad pas juos Lidl yra 30 % grietinės, tik neva indelis kaip jogurto. Kaip ten yra, Johnai?
Jokios grietinės UK Lidl nėra. Yra kažkas vadinama sour cream, kas teoriškai turėtų būti grietinė, bet skonis kitoks ir pripratusiam prie lietuviškos grietinės tikriausiai nepatiks.
Tai ne pasiteisinimas, nes būtent rauginto pieno produktus yra lengviau virškinti - dalį darbo būna atlikusios bakterijos. Daug kas negali gerti pieno, bet puikiai gali gerti kefyrą. Tačiau Vakarų šalių prekybos centruose juk vyrauja pienas. Asortimento tendencijos susijusios su kitais dalykais.
Tiesa, kad Vakarų ES (bent UK) vyrauja pienas, bet yra nepalyginamai daugiau jogurto produktų, kas iš principo atstoja kefyrą.
Vakarų šalys kefyrą dar tik atranda (besirūpindamos sveika mityba). Jis atsiradęs Kaukaze, tai iki Vakarų dar nenukeliavo . Labiau paplitęs Rytų ir Šiaurės Europoje.
Jogurtas irgi geras produktas ir labiau paplitęs, bet, pvz., Lietuvoje natūralaus yra vos kelios rūšys. Paverstas desertiniu gėrimu ir tiek.
Vakarų šalys kefyrą dar tik atranda (besirūpindamos sveika mityba). Jis atsiradęs Kaukaze, tai iki Vakarų dar nenukeliavo . Labiau paplitęs Rytų ir Šiaurės Europoje.
Jogurtas irgi geras produktas ir labiau paplitęs, bet, pvz., Lietuvoje natūralaus yra vos kelios rūšys. Paverstas desertiniu gėrimu ir tiek.
Be abejo, turiu omeny normalų jogurtą, o ne jogurto desertus.
Žinant, kad būna tokių ledų (brand'inių) kur sudėtyje dominuoja vanduo ir augaliniai (palmių) riebalai, o pieno beveik visiškai nėra, tai lidl ledų sudėtis maloniai nustebino, ypač už tokią kainą.
Ant tų akcijinių Lidl ledų pakuočių, kiek atsimenu, buvo gana trumpas sudėties aprašas. O peržiūrėjus Barboros katalogą, tai net ir brangiausiuose leduose, besigiriančiuose išlaikyta 1950 m. receptūra, pilna visokių rapsų aliejų, bulvių krakmolo ir x skaičius E. Tai du variantai: arba Lidl ledai tikrai geri, arba kažkas nutylėta. Dar reikia žiūrėti galiojimo laiką. Kuo trumpesnis, tuo geriau.
Ant tų akcijinių Lidl ledų pakuočių, kiek atsimenu, buvo gana trumpas sudėties aprašas. O peržiūrėjus Barboros katalogą, tai net ir brangiausiuose leduose, besigiriančiuose išlaikyta 1950 m. receptūra, pilna visokių rapsų aliejų, bulvių krakmolo ir x skaičius E. Tai du variantai: arba Lidl ledai tikrai geri, arba kažkas nutylėta. Dar reikia žiūrėti galiojimo laiką. Kuo trumpesnis, tuo geriau.
Comment